![image](https://uma.lvivcenter.org/storage/collectiveaccess/images/2/2/87000_ca_object_representations_media_2219_medium.jpg)
Загальний вид на Підзамче та вул. Б. Хмельницького
- ID: 601
- Місце: Львів
- Дата: 1949
На зображенні – вулиця 700-річчя Львова, відома від першої чверті ХІХ ст. як вулиця Пелтві (вона пролягала вздовж русла Полтви), згодом як Пелтевна. У 1956 р. отримала назву на честь ювілею Львова, 1999 р. її назвали на честь В’ячеслава Чорновола (1937-1999), публіциста, дисидента, громадського діяча, першого голови демократично обраної обласної ради та облвиконкому. Вулиця була такою ж вузенькою, як і переважна більшість львівських вулиць. <br />На початку 1960-х років відбулися перші заходи, спрямовані на виконання грандіозного генплана Львова, одним з пріоритетних напрямків розвитку міста була розбудова північної частини Львова. Отже правий бік вулиці 700-річчя Львова був знесений, що дозволило її суттєво розширити і перетворити на сучасну магістраль із двостороннім рухом. На утвореному просторі, де значну частину складала ще давня площа Зернова, було збудовано готель «Львів», кінотеатр «Мир», обчислювальний центр Облстатуправління. <br />Праворуч – кінотеатр «Мир» на 1200 місць, в той час – найбільший львівський кінотеатр (вул. 700-річчя Львова, тепер – пр. Чорновола). Його збудовано в 1965 р. за дещо зміненим архітектором Станіславом Соколовим типовим проектом. Афіша анонсує мексиканський художній фільм реж. Еміліо Фернандеса «Листи Росалії» 1966 р., який в цьому ж році дивилися львів’яни. Кінотеатр мав незмінний успіх, там завжди демонстрували найновіші фільми, перед останнім сеансом демонструвалися додаткові – окрім обов’язкового кіножурналу – документальні фільми. У 1990-х роках його було перейменовано на «Клекіт», на початку 2000-х років кінотеатр закрився, нові власники будинку значно перебудували інтер’єри та облаштували розважальний комплекс – нічний клуб «Міленіум». <br />На другому плані триває будова 11-поверхової споруди обчислювального центру Облстатуправління та інституту «Укрземпроект» (архітектор Мирон Вендзилович. 1964-1967 рр.), но перщому поверсі якого містилося дуже популярне в той час кафе «Ватра».